Йордан Стубел
Лудо просо

chitanka.info

Лудо просо, полудяло,

пълнокласо и узряло,

колко буйно се люлееш,

колко весело ми пееш

като мъничко момиче,

като пролет волно птиче.

— Как, другарче, да не пея,

мен сеялка ме засея

рано с есенното слънце,

ред по редом мойто зрънце

легна тихом под браздата

и така заспа в земята…

Щом закука кукувичка,

просената ми душичка

цъфна пак в кооператива,

изкълнах — и станах нива…

И сега във утрин лятна,

чакам жътва благодатна!…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.